МОЛЕКУЛЯРНІ ТА ГЕНЕТИЧНІ ШЛЯХИ ЗАГОЄННЯ РАН ЗАЛЕЖНО ВІД ВІКУ У РЕКОНСТРУКТИВНІЙ ТА ПЛАСТИЧНІЙ ХІРУРГІЇ: КОГОРТНЕ ДОСЛІДЖЕННЯ - Сидорчук, Л.; Гуменний, Р. (Неонатологія, хірургія та перинатальна медицина, 2026)
Незважаючи на досягнення в хірургічних техніках та періопераційному догляді, післяопераційні ускладнення, включаючи порушення загоєння ран, патологічне рубцювання, інфекція та відторгнення клаптя або трансплантата, залишаються значною клінічною проблемою, негативно впливаючи на результати та задоволеність пацієнтів, одночасно збільшуючи витрати на охорону здоров'я. Мета. Дослідити експресію генів IL6, CCL2, MAPK1, MAPK8, IL10, MMP9, COL1A1 та COL3A1 залежно від віку у когорті жінок, які перенесли реконструктивну та пластичну хірургію, а також оцінка молекулярних та генетичних шляхів, що беруть участь у загоєнні ран. Матеріал та методи. У проспективному поздовжньому когортному дослідженні взяли участь 95 жінок, яким було проведено реконструктивну/пластичну хірургію. Середній вік 35,48±6,61 років (від 19 до 57 років). Всі жінки підписали інформовану згоду на участь у дослідженні, після чого їм було виконано комплекс демографічних, клінічних, інструментальних та лабораторних обстежень. Дослідження проводилося відповідно до принципів Ради Європи з прав людини та біомедицини. Етичне схвалення на проведення дослідження отримано від Комісії з біомедичної етики Буковинського державного медичного університету. Жінки були розподілені за віком: <30 років (24,21%), 30-39 років (44,21%), ≥40 років (31,58%); за наявністю ускладнень (наявні – 12,63%, без ускладнень – 87,67%). Транскрипційну активність генів IL6, CCL2, MAPK1, MAPK8, IL10, MMP9, COL1A1 та COL3A1 у периферичній крові досліджували за допомогою ПЛР-чипу, специфічного для певних шляхів. Очищена РНК пройшла зворотну транскрипцію (ЗТ) з кДНК. Статистичний аналіз проведено за допомогою програмного забезпечення Statistica 7.0 (StatSoft Inc, США) та Excel® 2016™. Дослідження було проведено в рамках поточної комплексної науково-дослідної програми кафедри сімейної медицини Буковинського державного медичного університету «Удосконалення діагностики та прогнозування гіпертонічного ураження певних органів-мішеней і контроль симптомів при супутніх захворюваннях з урахуванням клініко-метаболічних та молекулярно-генетичних предикторів» (державна реєстрація № 0124U002524; термін виконання: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2028 року). Результати дослідження. Жінки віком ≥40 років, які перенесли пластичні та реконструктивні операції на молочній залозі, характеризуються високим молекулярним профілем ризику післяопераційних ускладнень, який включає підвищену прозапальну активність, що відображається збільшеною експресією гена IL6 (M = 0,75; p = 0,05), посиленням проліферативних та регенеративних процесів за експресію гена MAPK1 (M = 0,63) та активацію сигнальних шляхів, пов'язаних зі стресом, про що свідчить експресія MAPK8 (M = 1,64; p = 0,017). Цей профіль також характеризується інтенсивним ремоделюванням позаклітинного матриксу та посиленою деградацією колагену та матриксу, що відображається підвищеною експресією MMP9 (M = 0,82; p = 0,002), а також посиленим фіброгенезом з дворазовим збільшенням експресії COL1A1 (M = 1,53; p₁ = 0,017), більш помірним збільшенням COL3A1 (в 1,69 та 0,75 рази) та вираженою підвищеною регуляцією TGFβ1 у 2,55 разу (p = 0,041). Крім того, спостерігається імуносупресивний зсув, що відображається компенсаторним збільшенням експресії IL10 (M = 0,22; p₁ = 0,05). Встановили помітний дисбаланс у співвідношенні COL1A1/COL3A1 (COL1A1 ≫ COL3A1), що відображає молекулярну основу фіброзу та утворення гіпертрофічних рубців. Натомість, жінки віком 30–40 років демонстрували найбільш збалансований профіль експресії генів, що може відповідати оптимальному потенціалу репарації тканин. Висновки. Жінки віком понад 40 років, які перенесли пластичні, чи/ та реконструктивні хірургічні втручання на молочній залозі, демонструють молекулярний профіль, асоційований із високим ризиком післяопераційних ускладнень. Жінки віком 30-40 років демонструють більш збалансований профіль експресії генів, що відповідає сприятливішій репаративній відповіді тканин та загоєнню ран.