РИНОСИНУСИГЕННІ ОРБІТАЛЬНІ УСКЛАДНЕННЯ У ДІТЕЙ: ЧАСТОТА, ДІАГНОСТИКА ТА ТАКТИКА ЛІКУВАННЯ - Нарзуллаєв, Н.; Рахмонкулов, Б.; Хусінов, А. (Неонатологія, хірургія та перинатальна медицина, 2026)
Риносинусогенні орбітальні ускладнення у дітей є станами, що загрожують життю, які вимагають своєчасної діагностики та адекватної лікувальної тактики. Частота їх виникнення варіюється, а оптимальні протоколи ведення в педіатричній практиці, як і раніше, залишаються предметом дискусій. Мета. Оцінити частоту орбітальних ускладнень гострого синуситу в дитячому ЛОР-стаціонарі, провести аналіз діагностичних та лікувальних заходів у даній категорії пацієнтів і визначити шляхи вдосконалення протоколів ведення. Матеріали та методи. Проведено ретроспективний аналіз 210 історій хвороби пацієнтів дитячого оториноларингологічного відділення Бухарської обласної клінічної лікарні за період з 2022 року по I квартал 2025 року з діагнозом «гострий синусит». Детальний аналіз проведено у 18 пацієнтів з орбітальними ускладненнями. Форма ускладнення визначалася за класифікацією Шевригіна та Чандлера. Дослідження виконано відповідно до принципів Гельсінської декларації ВМА (редакція 2013 року). Протокол схвалено локальним комітетом з біоетики Бухарського державного медичного інституту (Протокол № 139, 10.11.2022). Конфіденційність даних пацієнтів дотримано на всіх етапах дослідження. Дані представлено у вигляді абсолютних значень та процентних часткою. Статистична обробка виконана з використанням Microsoft Office Excel 2019. Робота виконана в рамках плану НДР Бухарського державного медичного інституту за темою «Удосконалення методів діагностики та лікування запальних захворювань ЛОР-органів у педіатричній практиці» (2023–2026 рр.). Результати. Орбітальні ускладнення синуситу виявлено у 18 із 210 дітей (9 %). Переважали хлопчики — 11 (61,1 %), середній вік — 5,2 року. У 72% випадків це були діти дошкільного віку. Анамнез захворювання до госпіталізації становив 1–4 доби. У всіх 18 випадках діагностовано реактивний набряк повік. Провідною антибактеріальною терапією був цефтріаксон (77,8%). Хірургічне втручання (пункція пазухи) виконано в 4 випадках (22,2%). Усі пацієнти виписані з клінічним одужанням. Висновки. Орбітальні ускладнення синуситу становлять значну частку в структурі ЛОР-патології у дітей і найчастіше зустрічаються у хлопчиків дошкільного віку. Ключову роль відіграє своєчасна антибактеріальна терапія. Потрібен перегляд протоколів діагностики та лікування з урахуванням сучасних стандартів: впровадження КТ та МРТ, відмова від препаратів з недоведеною ефективністю, розробка чітких алгоритмів хірургічних втручань.