ВЗАЄМОЗВ’ЯЗОК СОМАТОТРОПНОЇ ОСІ ТА ЕНДОТЕЛІАЛЬНОЇ СИНТАЗИ ОКСИДУ АЗОТУ У ДІТЕЙ ІЗ COVID-19 ТА МУЛЬТИСИСТЕМНИМ ЗАПАЛЬНИМ СИНДРОМОМ - Козак, К. (Неонатологія, хірургія та перинатальна медицина, 2026)
Вплив гормону росту (ГР) та інсуліноподібного фактора росту-1 (ІФР-1) на ендотеліальну синтазу оксиду азоту (eNOS) розглядають як один із важливих механізмів підтримання судинного гомеостазу і функціонального стану серцево-судинної системи. У дітей із COVID-19, особливо при мультисистемному запальному синдромі (MIS-C), можливе поєднання ендотеліальної дисфункції та порушень соматотропної осі, однак ці взаємодії залишаються недостатньо вивченими. Мета дослідження: встановити особливості взаємозв’язку між рівнями ГР, ІФР-1 та значеннями eNOS у дітей із COVID-19 та MIS-C. Матеріали і методи дослідження. Дослідженням охоплено 90 дітей віком від 1 місяця до 17 років, серед яких 63 пацієнти з COVID-19, 15 дітей із MIS-C та 12 дітей контрольної групи без ознак інфікування SARS-CoV-2. Визначення ГР, ІФР-1 та eNOS проводили з використанням імуноферментних тест-систем − hGH AccuBind ELISA Kit (Cat. No: 1725-300; Monobind Inc., USA), Human IGF-1(Insulin-like Growth Factor 1) ELISA Kit (Cat. No: E-EL-H0086; Elabscience, USA), Human NOS3/eNOS (Nitric Oxide Synthase 3, Endothelial) ELISA Kit (Cat. No: E-EL-H0755E-EL-H0755; Elabscience, USA). Дослідження схвалено комісією з біоетики Тернопільського національного медичного університету імені І. Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров’я України (протокол № 71 від 25 жовтня 2022 р.). Статистичний аналіз проводили з використанням програмного забезпечення IBM SPSS Statistics та GraphPad Prism. Статистично значущими вважали відмінності при p<0,05. Науково-дослідна робота «Клінічні фенотипи та патогенетичні механізми перебігу COVID-19 і мультисистемного запального синдрому у дітей та стратифікація ризику постковідних порушень у дітей з коморбідною патологією», УДК: 616.98:578.834.1-053.2:616-078:616-036.8, № держ. реєстрації 0126U000023, терміни виконання 2026−2028 рр. Результати дослідження. Зниження рівнів ГР та ІФР-1 асоціювалося з нижчими значеннями eNOS, що підтверджувалося достовірними позитивними кореляційними зв’язками між цими показниками (p<0,05): rгр-eNOS=0,27; rІФР-1-eNOS=0,21. Низький рівень ІФР-1 супроводжувався достовірно нижчими значеннями eNOS у дітей, інфікованих SARS-CoV-2, порівняно з пацієнтами з нормальним рівнем ІФР-1 (p=0,008): 411,70 (300,90; 499,80) нг/мл і 478,80 (413,60; 622,70) нг/мл відповідно. За результатами множинного лінійного регресійного аналізу предикторів рівня eNOS модель, що включала ГР, не досягла статистичної значущості (adjusted R²=0,022; p=0,250), хоча ГР продемонстрував слабкий незалежний позитивний зв’язок із рівнем eNOS (β=0,23; B=30,55; p=0,048). Натомість модель, що включала ІФР-1, показала, що підвищення концентрації ІФР-1 асоціювалося зі зростанням рівня eNOS (β=0,50; B=1,94; p<0,001), а сама модель була статистично значущою (adjusted R²=0,187; p<0,001). Висновки. Незалежна асоціація ІФР-1 із рівнем eNOS після корекції на вік, стать, пубертатний статус та клінічну групу свідчить про його потенційне значення як ендокринного чинника регуляції ендотеліальної функції у дітей із COVID-19 та MIS-C.