ЕНДОТЕЛІАЛЬНА ДИСФУНКЦІЯ І УСКЛАДНЕННЯ ВАГІТНОСТІ У ЖІНОК ІЗ НАДМІРНОЮ МАСОЮ ТІЛА - Геник, Н.; Бігун, Р.; Прудніков, П.; Перхулин, О.; Максименко, Л.; Оріщак, І.; Моренко, М. (Неонатологія, хірургія та перинатальна медицина, 2026)
Частка жінок з надлишковою масою тіла та ожирінням невпинно зростає за останні два десятиліття в тривожно швидкому темпі. Саме надлишкова вага є важливим фактором ризику патології вагітності, що також тісно пов’язано з активністю оксидативного стресу і інсулінорезистентністю. Мета роботи. Вивчити основні метаболічно-ендотеліальні порушення та встановити їх взаємозв’язок з патологічним перебігом вагітності у жінок з надмірною масою тіла. Матеріали та методи. Проведено обстеження 68 вагітних жінок з надлишковою масою тіла та 49 жінок з нормальною масою тіла на момент вагітності. Статус ендотеліальної дисфункції вивчали на основі вимірювання рівнів ендотеліну-1 та оксиду азоту. Права пацієнтів були дотримані згідно з Гельсінською декларацією «Етичні принципи медичних досліджень за участю людей», розробленою Всесвітньою медичною асоціацією та «Загальною декларацією про біоетику та права людини (ЮНЕСКО)». Усі пацієнтки підписали «Інформовану згоду на участь у дослідженні». Цифровий матеріал обробляли за допомогою пакету статистичного аналізу на базі Microsoft Excel та «Statistica 12.0» (StatSoft Inc.,USA). Для кореляційного аналізу між вибірками застосовували критерій кореляції Pearson. Для оцінки розподілу між групами застосовували критерії D’Agostino та Shapiro–Wilk, згідно якого розподіл в більшості груп був нормальним (p>0,05). Для оцінки різниці між даними застосовували t-критерій Student, а різницю між величинами, які порівнювались, вважали достовірною при p<0,05. Дизайн наукової роботи схвалений комісією з питань етики Івано-Франківського національного медичного університету (Протокол No 118/20 від 15.12.2020 р.). Дослідження проводилося на базі КНП «Міський клінічний перинатальний центр Івано-Франківської міської ради» (м. Івано-Франківськ, Україна). Дослідження є фрагментом комплексної НДР на тему: «Розробка діагностичної тактики та патогенетичне обґрунтування ефективних методів збереження та відновлення репродуктивного потенціалу та покращення параметрів якості життя жінки при акушерській та гінекологічній патології» (№0121U109269). Результати. У групі вагітних з надмірним ІМТ у першому триместрі виявлено значно вищий рівень ЕТ-1 (у 2,3 рази вищий) та нижчу концентрацію метаболітів NO (у 1,3 рази нижчу) порівняно з рівнем у групі з нормальним ІМТ. Динаміка концентрації метаболітів NO показала значне зниження наприкінці вагітності порівняно з першим триместром у 1, 2, 1, 1 та 1,2 рази відповідно при рекомендованій, недостатній та надмірній масі плода (у всіх випадках p<0,05), а в підгрупі з надмірним збільшенням ваги виявлено значно нижчий рівень NO в 1,2 рази порівняно з підгрупою з нормальною вагою (p<0,05). У групах пацієнток з подальшим розвитком гестаційної гіпертензії та прееклампсії на тлі надмірної маси тіла на етапі планування вагітності відзначено збільшення продукції ЕТ-1 у 1,6 та 1,7 рази порівняно з жінками з нормальним ІМТ (в обох випадках p<0,05). Водночас, у обох групах спостерігався значно нижчий рівень NO у жінок з надмірною масою тіла порівняно з тими, хто мав нормальний ІМТ (p<0,05). Протягом першого триместру вагітності в групі з подальшим розвитком гестаційної гіпертензії у вагітних з надмірним ІМТ виявлено значно вищий рівень вазоконстриктора ET-1 в 1,9 рази та нижчу концентрацію метаболітів NO в 1,2 раза (в обох випадках p<0,05) порівняно з рівнем у вагітних з нормальною масою тіла. У 11-13 тижні вагітності в групі з подальшим розвитком гестаційного діабету у вагітних з надмірним ІМТ виявлено значно вищий рівень вазоконстриктора ET-1 (в 1,7 раза) та нижчу концентрацію метаболітів NO (в 1,3 раза) (в обох випадках p<0,05) порівняно з жінками, які мали нормальний ІМТ. Висновки. Встановлено, що надлишкова маса тіла у вагітних достовірно асоційована з підвищенням концентрації маркерів ендотеліальної дисфункції, що виявляється з підвищенням активності прооксидантної системи та зниженням активності антиоксидантної. Існує взаємозв’язок між активністю маркерів ендотеліальної дисфункції в ранніх термінах вагітності та ризиком розвитку гестаційного діабету та гіпертензивних розладів в пізніх термінах вагітності у жінок з надлишковою масою тіла.