РОЛЬ КОНТРОЛЮ ФАКТОРІВ РИЗИКУ В КАРДІОРЕАБІЛІТАЦІЇ ТА ВТОРИННІЙ ПРОФІЛАКТИЦІ ПІСЛЯ ГОСТРОГО КОРОНАРНОГО СИНДРОМУ - Терещенко, Н.; Ковальчук, Ю.; Шумаков, В.; Талаєва, Т.; Бабій, Л.; Погурельська, О.; Волошина, О.; Сімагіна, Т. (Неонатологія, хірургія та перинатальна медицина, 2026)
Після гострого коронарного синдрому особливо актуальним є контроль факторів ризику, що лежить в основі вторинної профілактики. Одне з провідних місць серед модифікованих факторів ризику займає паління. Мета дослідження. Оцінити результати клініко-лабораторних та інструментальних показників в залежності від статусу паління, у пацієнтів, що проходять кардіореабілітацію після перенесеного інфаркту міокарда. Матеріали і методи дослідження. В дослідженні прийняли 124 пацієнта після ІМ віком 28 -77 років (Ме = 57, IQR: 48 - 64) .Оцінка результатів пацієнтів виконувалася в 3 етапи: під час стаціонарної реабілітації, через 3-6 місяців та 1 рік після ГКС. Всім пацієнтам, що включені в дослідження, проводили збір анамнезу, анкетування стосовно шкідливих звичок (куріння), загальноклінічні лабораторні обстеження (загальний аналіз крові, біохімічний аналіз крові, ліпідограма, визначення PCSK9) та інструментальні дослідження (ехокардіографія, велоергометрія, коронароангіографія). Дослідження схвалено локальною комісією з біоетики. Усі пацієнти підписали інформовану згоду. Статистичну обробку виконано у програмі IBM SPSS Statistics 23. Дані подані як медіана (IQR). Використано непараметричні тести, значущість при p < 0,05. Дослідження виконане в рамках науково-дослідної роботи «Вивчення чинників, що впливають на ефективність реабілітаційних заходів у пацієнтів з серцево-судинними захворюваннями в умовах воєнного часу», що виконується з грудня 2023 по грудень 2026 року на базі відділу інфаркту міокарда та кардіореабілітації ДУ «ННЦ «Інститут кардіології, клінічної та регенеративної медицини імені академіка М.Д. Стражеска НАМН», шифр ОК17.0000.230.24, УДК: 303.722.2:616-036.8-082.8 - 616.1 «364». Результати дослідження. Було продемонстровано зниження частки курців на 47,6±10,8% в динаміці одного року. У пацієнтів, що курять, спостерігалися вищі показники КСО: 70,0 (61,2-84,00) мл, тоді як КСО некурців становив 52,5 (45,3-61,3) мл U = 113,0, р = 0,003, також у пацієнтів, що покинули курити, не спостерігалася значима різниця по КСО та КСІ у порівнянні з некурцями в динаміці 3-6 місяців (U = 366, р = 0,52) та (U = 530, р = 0,20) відповідно, що показує вищу активність процесів ремоделювання серця у курців. Пацієнти, що не палять та покинули палити характеризувалися покращеними показниками ліпідного обміну: PCSK9 після фізичного навантаження у таких пацієнтів знижувався з 512.0 до 467.5 нг/мл, (W=3.35; р=0.00)1 при 1 візиті, зі збереженням цієї тенденції у динаміці 1 року (W= 2.10;p=0.036), також у річній динаміці пацієнти групи, що покинули палити характеризувалися нижчими показниками ЗХС становивши 3,80 (3,35-4,10) ммоль/л та 4,60 ( 3,73-5,68) ммоль/л для групи курців, (U=225; p=0,03). Показник ХС ЛПНЩ також статистично значуще був вище в групі курців та становив 2,71(2,73 -3,96)ммоль/л у порівнянні з показниками пацієнтів, що покинули палити, 2,07(1,55-2,73) ммоль/л (U=2,17 ; p=0,02). Висновки. Відмова від паління на тлі сучасної терапії ХКС є сприятливим фактором клінічного перебігу хронічного коронарного синдрому у пацієнтів після перенесеного інфаркту міокарда за рахунок статистично значуще більшого зниження показників ЗХС та ХСЛПНЩ, покращення метаболізму ліпідів та утримання прогресування процесів ремоделювання міокарда ЛШ. Пацієнти, що не курили та ті, хто покинув шкідливу звичку, показали кращі показники насосної функції серця, це в свою сергу може вплинути на покращення якості життя, тому потребує більш широкого використання у клінічній практиці.